Zejména generace dnešních třicátníků může ve stáří pocítit výrazný pokles životní úrovně, protože penze od státu bude v budoucnu jen jakési kapesné. O nutnosti včasného spoření jsme si povídali s Petrem Dufkem, analytikem ČSOB.
Kdy je podle vás optimální se spořením na důchod začít?
Ideálně hned s nástupem do zaměstnání. Skutečně není důvod to nijak odkládat. Čím dříve lidé začnou spořit, tím menší částky mohou odkládat. Pokud si budete chtít začít spořit až v padesáti, bude se vám těch „promeškaných“ pětadvacet let těžko dohánět.
Mění se přístup mladých lidí ke spoření, nebo zůstává stále stejný?
Z globálního historického hlediska k přílišným výkyvům nedochází. Mladí o stáří přemýšlejí jako o dožívání. Mají ho spojené s určitou apatií a letargií v přístupu k radostem života. A oni si chtějí především užívat. Jistě jde o stereotypní pohled, ale černobílé vidění světa je pro mládí charakteristické. Stejně jako pocit, že oni nikdy do důchodu nepůjdou, a proto si nepotřebují na stáří ani spořit. Rozdíl přístupu mladých ke spoření je však patrný především mezi státy bývalého východního bloku a západními zeměmi. Tam jsou si lidé vědomi, že co si nenaspoří, to mít nebudou. U nás většina zastává názor, že co bude za deset a více let, to se nás netýká, a pokud vznikne nějaký problém, nějak se to vyřeší. Bezstarostnost je jistě krásná věc, ale rozhodně se nevyplatí.
Dokázal byste odhadnout, kdy ke změně přístupu dojde i u nás?
Podle mě je to otázka nejméně dvou generací. A samozřejmě uskutečněním penzijní reformy. Uvedu vám příklad. Zatímco Rakušané začínají se spořením na důchod nejpozději při nástupu do prvního zaměstnání a jejich průměrná měsíční úložka představuje 307 eur, v Česku podle aktuálního průzkumu ČSOB nespoří 71 % lidí do 30 let. A ti zbylí, kteří spoří, si pak měsíčně odkládají jen 806 korun. Z toho vyplývá, že zatímco Rakušané si na stáří odkládají přibližně 12% z měsíční mzdy, Češi jen 3,5%.
Jaké mohou být následky takové finanční neodpovědnosti?
Fatální. Tito lidé se mohou ve stáří ocitnout na hranici chudoby. A netýká se to jen dnešních teenagerů, ale už generace narozené v 70. letech. Stávající penzijní systém naučil lidi spoléhat na stát místo sám na sebe, což je destruktivní proces, na který můžeme neblaze doplatit. Není jisté, že důchod od státu nám bude v budoucnu postačovat na udržení alespoň základního životního standardu.
Tento článek máteje zdarma. Když si předplatíte HN, budete moci číst všechny naše články nejen na vašem aktuálním připojení. Vaše předplatné brzy skončí. Předplaťte si HN a můžete i nadále číst všechny naše články. Nyní první 2 měsíce jen za 40 Kč.
- Veškerý obsah HN.cz
- Možnost kdykoliv zrušit
- Odemykejte obsah pro přátele
- Ukládejte si články na později
- Všechny články v audioverzi + playlist